Міністерство  освіти і науки  України  
Мигійський коледж 
Миколаївського національного аграрного університету

Методична розробка на тему:
«Методи осіменіння самок сільськогосподарських  тварин »

Мигія   2019

Укладач	Недзельська О.Б. викладач першої категорії Мигійського коледжу Миколаївського НАУ

	
Рецензент:	Присяжнюк С.М., викладач  вищої категорії -методист    Мигійського коледжу Миколаївського НАУ	

 Методичні вказівки розроблені з урахуванням  Закону України «Про  племінну справу  у тваринництві» та згідно інструкції зі штучного осіменіння  свиней, овець, кобил і птиці,  та інструкції з ведення племінного обліку у свинарстві. Методичні вказівки допоможуть студентам  оволодіти на сучасному рівні питаннями  організації відтворення поголівя тварин та птиці, та застосовувати передові технології штучного осіменіння поголівя сільськогосподарських тварин. 

Розглянуто цикловою комісією
ветеринарних дисциплін
Протокол № ____від______ 2019 р.
Голова циклової комісії 
_________ С.М Присяжнюк

План

1.	Штучне осіменіння корів і телиць
2.	Штучне осіменіння овець
3.	Штучне осіменіння свиней
4.	Штучне осіменіння кобил
5.	Штучне осіменіння птахів

1.	Штучне осіменіння корів і телиць

Підготовка до осіменіння. Фіксують корову у станку, добре обмивають її зовнішні статеві органи чистою теплою водою з милом, зрошують їх теплим розчином фурациліну і витирають насухо ватним тампоном.
На робочому столі техніка розставляють мікроскоп у дерев’яному термостаті, бактеріологічні чашки з чистими предметними та накривними скельцями, чотири пронумеровані баночки з притертими корками, баночку із стерильними марлевими серветками, тампон- ницю зі спиртовими тампонами, товстостінну чашку для відпрацьованих розчинів, металеву підставку з розміщеними на ній шпри- цом-катетером, пінцетом, скляною паличкою, хімічним термомет-
ром, піхвовим дзеркалом з освітлювачем. Наливають у баночки № 1, 3 і 4 свіжоприготовлений стерильний 2,9 %-й розчин натрію цитрату або 0,9 %-й розчин натрію хлориду. Баночку № 2 наповнюють 70 %-м спиртом. З посудини Дьюара беруть гранулу чи пайєту замороженої сперми, розморожують її і оцінюють рухливість сперміїв або виймають із термоса флакон із спермою, перевертають його кілька разів для рівномірного розподілу сперміїв і перевіряють їх рухливість під мікроскопом при температурі 40 °

	
Рис. 1. Осіменіння корови з використанням піхвового дзеркала та шприца-катетера:
1 — шприц-катетер; 2 — піхвове дзеркало з освітлювачем; 3 — дзеркало Овчинникова

Осіменіння корови з використанням шприца-катетера (візо- цервікальне) (рис. 1). Беруть стерильний шприц-катетер, простерилізований кип’ятінням чи заповнений спиртом, і видаляють з нього спирт. Потім набирають у нього теплого (38 - 40 °С) розчину з баночки № 3 і виливають його в чашку-полоскальницю, видаливши таким чином рештки спирту. Так повторюють 3 - 4 рази спочатку з баночки № 3, а потім № 4. Далі стерильною марлевою серветкою обхоплюють канюлю шприца і рухом поршня видаляють залишки розчину. Набирають у підготовлений таким чином шприц-катетер одну дозу сперми, перевіреної на активність сперміїв. Для цього занурюють кінець катетера у флакон зі спермою і, повільно відтягуючи поршень вгору, втягують її у шприц до мітки 1. Потім повертають шприц катетером догори і рухом поршня вниз збирають сперму в циліндр шприца. Не змінюючи положення шприца, рухом поршня вгору витісняють повітря із циліндра й катетера до появи на кінці останнього краплі сперми. Вмішують цю краплю на предметне скло, кладуть на стерильну підставку наповнений шприц, а сперму розглядають під мікроскопом, визначаючи, чи не знизилася рухливість сперміїв.
Беруть у ліву руку чисте піхвове дзеркало, простерилізоване кип’ятінням (або в сушильній шафі чи автоклаві) або фламбуванням. У останньому випадку беруть пінцетом спиртовий ватний тампон, запалюють його і полум’ям обпалюють спочатку зовнішню, а потім внутрішню поверхні дзеркала. Торкаючись тильним боком вказівного пальця до внутрішнього боку (увігнутого) розкритого дзеркала, перевіряють ступінь його нагрівання. Найкраще заздалегідь підготовлене дзеркало помістити у спеціальний термостат з температурою ЗО - 40 °С.
До верхньої гілки дзеркала прикріплюють освітлювач (протертий спиртовим тампоном), а батарейку з футляром кладуть у верхню кишеню халата. Взявши дзеркало й шприц-катетер зі спермою, виходять у манеж. Шприц-катетер кладуть на стерильну підставку (на столику біля станка), а дзеркало зволожують теплим 1 %-м розчином двовуглекислого чи хлористого натрію і перекладають у праву руку. Пальцями лівої руки розкривають статеві губи самки і обережно вводять дзеркало у піхву, спрямовуючи його спочатку трохи вгору, а потім вперед до упору. Під час введення дзеркала лопаті його мають бути закриті, а ручки повернуті в один бік. Увівши дзеркало, повертають його ручками донизу, обережно розкривають його лопаті і, легко переміщуючи його, відшукують шийку матки. Уважно оглядають слизову оболонку піхви і шийку матки. Якщо вони в нормальному стані (немає гною, висипів, крові тощо) й ознаки тічки чітко виражені, перекладають ручки дзеркала в ліву руку, а правою беруть із підставки шприц-катетер і вводять його через розкрите дзеркало в піхву. Знаходять отвір шийки матки і вводять у нього катетер на глибину  4-6 см, обережно розсовуючи його кінцем поперечні складки слизової оболонки. Відтягують дзеркало трохи назад і, обережно натискаючи на поршень, вводять у канал шийки матки дозу сперми.
Виймають з піхви шприц-катетер, повертають дзеркало ручками вбік, стуляють трохи його лопаті, не допускаючи защемлення слизової оболонки і обережно виймають із піхви у складеному вигляді.
 При використанні дзеркала Овчинникова після введення шприца-катетера (див. рис. 2) у канал шийки матки його трохи притискують до верхнього склепіння піхви. Притримуючи шприц-катетер рукою, обережно виймають дзеркало, повертаючи його зрізаною поверхнею до шприца-катетера. Через 20 - 30 с після того, як тварина заспокоїться, повільно натискуючи на поршень, вводять сперму у канал шийки матки Якщо катетер не вдається ввести в шийку матки, випорскують подвійну дозу сперми на шийку матки (епіцервікальне осіменіння).
Якщо корова під час осіменіння сильно випинається, вигинає спину, то радять помічникові зібрати її шкіру в ділянці холки у складку.
Після осіменіння шприц-катетер протирають спочатку сухим, а потім спиртовим тампонами. Відмивають 5-6 разів внутрішню поверхню шприца від сперми 2,9 %-м розчином натрію цитрату з баночки № 1, стерилізують 70 %-м спиртом із баночки № 2 і відмивають його від залишків спирту з баночки № 3 і Після осіменіння усіх корів заповнюють відмитий від залишків сперми шприц- катетер (як вказано вище) 70 %-м спиртом і кладуть у шафу на зберігання до наступного дня. Піхвове дзеркало після осіменіння корови обмивають спочатку теплою проточною водою, потім ретельно миють гарячим (60 °С) 2-3 %-м розчином двовуглекислої соди, споліскують перевареною водою, витирають насухо чистим рушником і стерилізують кип’ятінням чи фламбуванням.
При осіменінні телиць користуються піхвовим дзеркалом менших розмірів.
Мано-цервікальний спосіб осіменіння корів (рис. 3). Для осіменіння корів цим способом застосовують полімерні інструменти одноразового використання, які випускаються стерильними у спеціальній упаковці. 

Рис. 3. Мано-цервікальне осіменіння корови:
а — масаж шийки матки; б — передавання інструменту; в — положення піпетки при введенні сперми
	
Проте перед початком роботи треба перевірити, чи не порушена цілісність упаковки катетерів та рукавиць. Якщо вона пошкоджена, то їх треба простерилізувати. Для цього розкладають піпетки-катетери й рукавиці на столі одним шаром, вмикають над ними на 60 - 80хв на висоті 20 - 40 см бактерицидні лампи ВУВ-30 чи БУВ-15.
Виймають з посудини Дьюара охолодженим корнцангом гранулу сперми, розморожують її, перевіряють рухливість сперміїв. Якщо вона відповідає вимогам, беруть пакет з ампулами, протирають спиртовим тампоном один його кут, надрізають його стерильними ножицями і, висунувши ковпачок ампули, зрізають його ножицями, виймають так само з іншого пакета катетер, надівають його на обрізаний кінець ампули.
Після цього виймають катетер повністю і запаюють надрізаний кут мішечка над полум’ям спиртівки чи сірника або, загорнувши його кілька разів, затискають канцелярською скріпкою.
Набирають сперму у змонтований таким чином прилад (ампулу з катетером) і кладуть його на стерильну підставку. Надівши на руку стерильну поліетиленову рукавицю, зволожують її теплим розчином натрію хлориду і обережно вводять у піхву корови, у якої перед цим обмили і протерли тампоном, просоченим розчином фурациліну, зовнішні статеві органи. Знаходять шийку матки, визначають ступінь її розкриття і, якщо осіменіння доцільне, роблять масаж піхвової частини усіма пальцями руки протягом 1 хв. Щоб краще розправити піхвові складки навколо шийки матки, захоплюють пальцями піхвову її частину і підтягують у порожнину піхви. Якщо цього не вдається зробити через сильне напруження стінок піхви, то обережно захоплюють пальцем піхвову частину шийки матки за складку і легко підтягують її у порожнину піхви. Добившись скорочення шийки матки, знімають пальцями слиз з її устя, трохи відтягують руку до виходу й другою рукою подають підготовлену для осіменіння ампулу з катетером (рис. 43, б). Затиснувши катетер між великим і вказівним пальцями, знову просувають руку вперед і під контролем вказівного пальця вводять катетер на глибину 1,5 - 2 см у цервікальний канал.
Погладжуючи піхвову частину шийки матки пальцями, підштовхують долонею ампулу доти, поки весь катетер (7 см) не увійде в канал шийки матки. Потім піднімають ампулу вгору на 2 - 3 см і, вловивши момент розслаблення шийки матки, стискають ампулу великим та вказівним пальцями спочатку скраю денця, а далі все ближче до шийки і витискають сперму у канал шийки матки. Не розтуляючи пальців, виймають катетер з каналу шийки матки і, поклавши інструмент на дно піхви, масажують ще раз шийку матки протягом 1 - 2 хв. Після цього обережно виймають руку з інструментом із піхви, знищують використані ампули, катетер і рукавицю.
Якщо немає поліетиленових ампул і катетерів для мано-церві- кального осіменіння, можна користуватися одноразовою піпеткою 450 мм завдовжки, з’єднаною з двограмовим шприцом, поліетиленовою ампулою чи гумовою кулькою. Для осіменіння корів спермою в облицьованих гранулах використовують зоошприц.
Цервікальне осіменіння корови з ректальною фіксацією шийки матки (рис. 4). Цим методом корів осіменяють за допомогою стерильних одноразових полістиролових чи скляних інструментів, фіксуючи шийку матки рукою через пряму кишку. Полістиролові інструменти для осіменіння корів випускаються стерильними, у закритих поліетиленових пакетах і при правильному зберіганні не потребують миття та стерилізації. Чисто вимитими й продезінфікованими руками беруть пакет з одноразовими піпетками, протирають один з його кутів спиртовим тампоном і надрізають стерильними ножицями настільки, щоб можна було вийняти лише одну піпетку (чи проривають його кінцем піпетки зсередини). Виймають піпетку на третину довжини, з’єднують її із стерильним шприцом за допомогою муфти чи з поліетиленовою кулькою, зрізавши перед тим ковпачок з її шийки. Виймають повністю піпетку і кладуть на стерильну підставку; зроблений у пакеті отвір запаюють над полум’ям спиртівки чи сірника (складають краї разом, затискають їх пінцетом і обережно нагрівають над полум’ям) або, загнувши кілька разів, затискають канцелярською скріпкою. Набирають у піпетку 1 - 1,2 мл сперми, опустивши кінець піпетки у флакон зі спермою. Якщо сперма зберігається в одноразових ампулах, то протирають одну з них спиртовим тампоном, зрізують шийку ампули стерильними 

Рис. 4. Осіменіння корови з ректальною фіксацією шийки матки:
а — промацування отвору шийки матки великим пальцем лівої руки; 
б — захоплення шийки матки рукою з контролем її отвору та кінця піпетки мізинцем; 
в — натягування шийки матки на піпетку; 

г — утворення складок піхви, що перешкоджають введенню піпетки в канал шийки матки; 
д — неправильне захоплення рукою краніальної частини шийки матки

ножицями і набирають сперму з неї в піпетку. Якщо сперма зберігається у замороженому стані в капілярах (пайєтах), то для її введення користуються металевим катетером Кассу. Після розморожування пайєти відрізають ножицями її корок, вміщують пайєту в передню частину катетера, надівають зверху захисний чохол з поліпропілену, закріплюють фіксаційним кільцем.
Готові для використання інструменти кладуть на стерильну підставку. На ліву руку надівають поліетиленову або гумову рукавицю, а в праву руку беруть наповнену спермою піпетку. Лівою рукою у підготовленої до осіменіння тварини розкривають соромітні губи, а правою вводять піпетку в піхву, не торкаючись зовнішніх статевих органів, і спрямовують її спочатку косо вгору на глибину 10 - 15 см, а потім горизонтально до упору в шийку матки і залишають її в такому положенні. Після цього зволожують рукавицю на руці 1 %-м розчином двовуглекислої соди чи мильною водою, вводять руку в пряму кишку і при потребі звільняють її від калових мас (відвівши піпетку трохи вбік або прикривши її паперовою серветкою).
Знаходять матку і визначають її стан. Промацують піпетку в піхві і під контролем руки просувають її до шийки матки. Якщо кінець піпетки упреться у складку піхви, то, зміщуючи його рукою через пряму кишку в різні боки, поправляють положення піпетки або рукою, введеною у пряму кишку, підтягують шийку матки трохи вперед. Підвівши кінець піпетки до отвору шийки матки, досліджують матку, яєчники і, якщо можливо, яйцепроводи. При цьому звертають увагу на розмір та симетрію рогів, їх скоротливість і можливу флуктуацію. Супроводжують дослідження легким масажем матки. Досліджують, масажують і фіксують шийку матки, лише коли розслаблена пряма кишка.
Переконавшись, що тварина готова до осіменіння, фіксують рукою шийку матки і вводять у її канал піпетку одним з таких трьох способів: фіксують шийку матки між вказівним і середнім пальцями, а великим пальцем намацують отвір цервікального каналу й по ньому вводять у нього піпетку; фіксують піхвову частину шийки матки усією кистю руки і вводять піпетку у цервікальний канал під контролем мізинця; притискають шийку матки до дна таза і вводять піпетку в цервікальний канал під контролем долоні.
Після цього захоплюють шийку матки усією кистю руки і, легко повертаючи її навколо поздовжньої осі, просувають піпетку углиб каналу (на 6-8 см). Натиснувши на поршень шприца чи стиснувши ампулу-кульку і трохи відтягуючи одночасно піпетку назад, вводять сперму у цервікальний канал. Ампули не розтискують аж до виведення піпетки з каналу шийки матки. Обережно виймають піпетку з піхви, а руку — з прямої кишки.
Використані одноразові піпетки та рукавиці знищують. Якщо під час осіменіння користувалися скляною піпеткою, то її слід протерти зовні спиртовим тампоном, помити й покласти в окрему трубку чи загорнути в пергаментний папір для подальшої обробки. Поліетиленові шприци та з’єднувальні муфти можна не міняти після осіменіння кожної корови, оскільки сперму набирають лише в піпетку; їх змінюють у міру забруднення.
Якщо неможливо застосувати зазначені способи осіменіння (немає відповідних інструментів чи навичок) можна застосувати так зване епіцервікальне (парацервікальне) осіменіння, яке передбачає введення подвійної дози сперми за допомогою шприца-катетера (без піхвового дзеркала) у піхву в напрямку шийки матки.

2.	Штучне осіменіння овець
Овець осіменяють цервікально (і як виняток - вагінально) з використанням мікрошприца та піхвового дзеркала. штучне осіменіння овець має сезонний характер, його проводять у літньо-осінні місяці. У цей час щодня виявляють овець в охоті, осіменяють і формують з них нові отари. Через 12 днів від початку осіменіння починають виявляти овець в охоті і в отарі осіменених овець (частина з них, що не запліднилися, приходить в охоту повторно).
На великих механізованих фермах (з поголів’ям 5000 вівцематок) застосовують так званий циклічний метод осіменіння. При цьому з 6 отар щодня вибирають до 300 вівцематок в охоті, яких осіменяють і формують з них за 3 - 4 дні першу отару осіменених овець. Так само формують другу отару, після чого припиняють осіменіння на 3 тижні (щоб потім мати таку саму перерву при проведенні окотів). Під час другого циклу формують третю й четверту отари і знову роблять перерву на 3 тижні. Нарешті, під час третього циклу осіменіння формують п’яту й шосту отари. Це забезпечить окоти вівцематок перших двох отар у січні, третьої-четвертої - в лютому, п’ятої-шостої — в березні.
На невеликих фермах овець осіменяють у спеціальному станку (краще в такому, що обертається по колу), вміщуючи шию вівці у вирізі вертикальної дошки. Підсобний робітник (чабан) при цьому фіксує вівцю ногами («сідає» на неї обличчям до техніка), підіймає у неї хвіст і обтирає її зовнішні статеві органи чистою ватою.
Технік сідає на край спеціального заглиблення позаду станка, опускає ноги у це заглиблення і, користуючись розміщеним на робочих столах обладнанням та інструментами, проводить осіменіння. На спеціалізованих вівцекомплексах використовують двосекційний станок, у якому можна зафіксувати одночасно 15 овець. Такий станок (довжиною 9 і шириною 3 м) складається із 2 секцій довжиною Штучне осіменіння овець
Овець осіменяють цервікально (і як виняток - вагінально) з використанням мікрошприца та піхвового дзеркала. штучне осіменіння овець має сезонний характер, його проводять у літньо-осінні місяці. У цей час щодня виявляють овець в охоті, осіменяють і формують з них нові отари. Через 12 днів від початку осіменіння починають виявляти овець в охоті і в отарі осіменених овець (частина з них, що не запліднилися, приходить в охоту повторно).
На великих механізованих фермах (з поголів’ям 5000 вівцематок) застосовують так званий циклічний метод осіменіння. При цьому з 6 отар щодня вибирають до 300 вівцематок в охоті, яких осіменяють і формують з них за 3 - 4 дні першу отару осіменених овець. Так само формують другу отару, після чого припиняють осіменіння на 3 тижні (щоб потім мати таку саму перерву при проведенні окотів). Під час другого циклу формують третю й четверту отари і знову роблять перерву на 3 тижні. Нарешті, під час третього циклу осіменіння формують п’яту й шосту отари. Це забезпечить окоти вівцематок перших двох отар у січні, третьої-четвертої - в лютому, п’ятої-шостої - в березні.
На невеликих фермах овець осіменяють у спеціальному станку (краще в такому, що обертається по колу), вміщуючи шию вівці у вирізі вертикальної дошки. Підсобний робітник (чабан) при цьому фіксує вівцю ногами («сідає» на неї обличчям до техніка), підіймає у неї хвіст і обтирає її зовнішні статеві органи чистою ватою.
Технік сідає на край спеціального заглиблення позаду станка, опускає ноги у це заглиблення і, користуючись розміщеним на робочих столах обладнанням та інструментами, проводить осіменіння. На спеціалізованих вівце комплексах використовують двосекційний станок, у якому можна зафіксувати одночасно 15 овець. Такий станок (довжиною 9 і шириною 3 м) складається із 2 секцій довжиною 3,75 м кожна; між ними знаходиться робоче місце техніка-осіменатора. Із зовнішнього боку кожної секції є годівниці з фіксаторами для овець. Справа і зліва від робочого місця техніка встановлюють два низьких столи для приладів та інструментів; на одному з них ставлять мікроскоп, бактеріологічну чашку з предметними та накривними стеклами, банки з 70 %-м спиртом та 2,9 %-м розчином натрію цитрату, банку з спиртовими тампонами, чашку для використаних тампонів, бактеріологічну чашку з предметними та накривними скельцями, підставку з мікрошприцами-катетерами, пінцети. На другому столику розмішують примус або інше джерело вогню, піхвові дзеркала, а поряд — умивальник з тазом і табуретку для санітарки.
Технік дає розпорядження помічникам повернути станок з вівцею задньою частиною тулуба до робочого місця, обробляє відповідно мікрошприц, набирає в нього оцінену під мікроскопом сперму й бігунком встановлює необхідну дозу сперми. У ліву руку бере знезаражене піхвове дзеркало й зволожує його 0,9 %-м розчином натрію хлориду або 1 %-м розчином натрію бікарбонату, а в праву руку - мікрошприц зі спермою.
Обережно ввівши дзеркало у піхву вівці, розкриває його (нешироко), оглядає стан піхви та шийки матки і, при наявності ознак тічки та відсутності запальних процесів, вводить шприц канюлею вниз через розкрите дзеркало в шийку матки на глибину 2-3 см, трохи відтягнувши дзеркало назад, натискає на кінець поршня (чи на важіль шприца-напівавтомата) й виштовхує у шийку матки необхідну дозу сперми (рис. 5).
Виймає з піхви мікрошприц, а потім дзеркало (у складеному вигляді) і віддає дзеркало санітарці. Санітарка миє використане дзеркало гарячою водою, витирає насухо рушником і ставить на столик, що стоїть зліва від робочого місця. Перед осіменінням наступної вівці його слід знезаразити. Зовні шприц обробляють спиртовим тампоном і за допомогою бігунка встановлюють нову дозу. Помічники видаляють із станка осіменену вівцю і заводять на її місце іншу.

		
Рис. 5. Робочий момент осіменіння овець

При осіменінні овець замороясено-розмороженою спермою користуються скляним шприцом-катетером з гелікоїдною (гвинтоподібною) кінцевою частиною, яку «вгвинчують» у краніальну частину шийки матки обертанням катетера вліво. В Австралії та Новій Зеландії розморожену сперму баранів вводять у тіло матки через прокол стінки таза під візуальним контролем за допомогою оптико-волоконної техніки.

3.	Штучне осіменіння свиней
Штучне осіменіння свиноматок здійснюють розрідженою спермою і фракційним методом.
Штучне осіменіння свиноматок розрідженою спермою.
Свиноматок в охоті виявляють за допомогою кнура-пробника. Початком охоти вважають час появи у свиноматки рефлексу нерухомості. Його можна виявити також натискуванням на бік свиноматки, на її спину чи просто сідаючи на неї зверху.
При щоденному триразовому виділенні свиней в охоті дорослих свиноматок осіменяють через 20 - 24, а молодих - 24 - 30 год від початку охоти. При дворазовому виділенні свиноматок, у яких охоту виявлено вранці, осіменяють увечері, а тих, у яких охоту виявлено ввечері, — вранці наступного дня. Якщо у великих господарствах охоту виявляють лише один раз за добу, то виявлених в охоті свиноматок осіменяють двічі - відразу після виділення і через 12 год повторно.
Доза розрідженої сперми на одне осіменіння - 1 мл/кг маси тварини, але не більше 150 мл із вмістом у ній 4 млрд активних сперміїв.
Свиноматок осіменяють за допомогою поліетиленового (ПОС-5) або скляного приладу з гумовими трубками.
Вийнявши з термоса флакони із спермою, ставлять їх у теплу воду (35 - 40 °С) на 10 - 15 хв і перевіряють рухливість сперміїв під мікроскопом. Якщо вона відповідає вимогам (не нижче 6 балів), то флакони з підігрітою спермою вміщують у поролоновий термос, а стерильні катетери - у стерильні поліетиленові чохли і переносять на місце осіменіння.
Фіксують свиноматку у спеціальній клітці. Шматком вати, який затиснутий корнцангом, обмивають у неї зовнішні статеві органи теплою перевареною водою, 1 - 2 %-м розчином двовуглекислої соди або розчином фурациліну.
На місці осіменіння беруть один флакон зі спермою з поролонового термоса й відгвинчують кришку, а замість неї вкручують стерильну кришку з катетером (при використанні скляного приладу виймають корок із пляшки із спермою і закривають її іншим корком з приєднаними трубками, фільтром, кулями Річардсона та катетером)
Розкривши трохи статеві губи свині, обережно вводять катетер у піхву на глибину 35 - 40 см, спрямовуючи його по верхній стінці трохи вгору, щоб не потрапити в отвір сечового каналу, а потім горизонтально, рухаючи катетер вперед-назад. Якщо катетер упреться у складку слизової оболонки, його відтягують трохи назад і, дочекавшись розслаблення мускулатури шийки матки, знову проштовхують уперед.
Перевертають флакон чи пляшку зі спермок догори дном і підіймають вище рівня спини тварини. При відкритій шийці матки сперма самопливом виливається у матку. Для прискорення процесу можна стиснути поліетиленовий флакон рукою чи нагнітати повітря у пляшку за допомогою куль Річардсона. Якщо сперма при цьому витікає із піхви, припиняють нагнітання повітря чи стиснення флакона і очікують чергового розслаблення шийки матки (скорочення й розслаблення м’язів матки повторюються ритмічно приблизно через 40 - 50 с). Не слід вливати сперму швидко. У великих свиней процес осіменіння триває 1 - 3 хв, у дрібних - до 10 хв. Після введення потрібної дози сперми обережно виймають катетер із статевих органів.
Штучне осіменіння свиноматок фракційним методом (рис. 6). Цим методом сперму вводять у статеві органи свині фракціями: спочатку невеликий об’єм нерозрідженої сперми, а відразу після цього — розріджувач (заповнювач), який проштовхує сперму до верхівок рогів матки.
Для введення сперми використовують спеціальний ампульний прилад, термос-прилад або універсальний зонд УЗК-5.

	
Фіксують свиноматку у спеціальній клітці. Для цього клітку ставлять так, щоб її передня торцева частина закривала половину отвору вихідних дверей (другу половину дверей зачиняють). Відкривають двоє дверцят клітки й заганяють у неї свиноматку. Коли вона зайде в клітку, закривають спочатку передні дверцята, а потім затуляють планкою задній вхід у клітку. Обмивають зовнішні статеві органи. Заповнюють одну ампулу приладу спермою, а другу (чи в термос-приладі дві крайні) — глюкозо-сольовим розріджувачем- заповнювачем.
Підвішують підготовлений прилад на планці клітки для осіменіння. Перед осіменінням свиноматок сперму в ампулі обережно перемішують, нахиляючи та обертаючи прилад.
Для видалення залишків розріджувача із зонда та з’єднувальних трубок опускають зонд вниз і, тримаючи його головкою вгору, від- 
кривають затискач ампули зі спермою й пропускають трохи сперми у з’єднувальну трубку до появи її у скляній трубці, що з’єднує зонд із приладом. Правою рукою закривають затискач, а лівою обережно вводять зонд у піхву свині до упору в шийку матки.
Притиснувши обережно, але досить щільно, головку катетера до шийки матки, відкривають затискач ампули зі спермою і, натискаючи на з’єднані з ампулами кулі Річардсона, виштовхують сперму в матку свині. Тиск повітря має бути невеликим (до 100 - 110 мм рт. ст.). При цьому треба пам’ятати, що коли шийка матки закрита, то сперма навіть під великим тиском у приладі не буде надходити в матку. В такому разі слід почекати 5-40 с, поки шийка матки знову відкриється, і тоді сперма буде швидко надходити в матку.
Дозу сперми на одне осіменіння визначають згідно з табл. 6. В усіх випадках кількість рухливих сперміїв у дозі має становити З млрд для дорослих і 2,5 млрд для молодих свиноматок.

Дози сперми для штучного осіменіння свиней фракційним методом
Якість сперми	Необхідно взяти для осіменіння	
			свиноматок, мл		
Концентрація	Рухливість сперміїв, балів	дорослих	молодих	
сперміїв в
 1 мл, млрд		сперми	розріджу
вача	сперми	розріджу
вача	
0,20 і більше	9	13	37	9	41	
	8	14
16	36
34	10
11	40
39	
	7					
	6	19	31	12	38	
0,11-0,20	9	21	29	14	36	
	8	24	26	16	34	
	7	27	23	18	32	
	6	31	19	21	29	
0,10 і менше	9	40	10	26	24	
	8	44	6	29	21	
	7	50	—	33	17	
	6	58	—	33	17	

Після введення сперми закривають затискач ампули зі спермою, відкривають затискач ампули з розріджувачем і вводять потрібну його кількість у матку.
У господарствах, де штучне осіменіння свиней проводить мало'- досвідчений технік, дорослим свиноматкам вводять 50 мл, молодим - 30-35 мл сперми і подвійну кількість розріджувача.
Закінчивши введення розріджувача, беруть правою рукою наповнену повітрям кулю Річардсона і, легко стискаючи її, вводять дорослим свиноматкам не більше однієї кулі, а молодим - півкулі повітря (50 - 100 см3); ручку зонда катетера при цьому слід опустити вниз так, щоб головка катетера трохи підняла піхву та шийку матки догори й повітря проштовхнуло розріджувач далі у роги матки, залишившись над ним у вигляді повітряної пробки.
Через 20-30 с обережно виймають катетер з піхви (повертаючи	його легко навколо своєї осі) й витирають на ньому слиз ватним чи марлевим тампоном. Якщо під час осіменіння розлилася сперма або значна кількість її вилилася із статевих органів свині, то таку сви- Піімптку осіменяють повторно.
Осіменену  свиноматку слід витримати до кінця охоти в індивідуальні іму станку. За осімененими свиноматками ведуть спостереження, п і 10-го по 30-й день до них підпускають кнурів-пробників для виявлення серед них випадків повторної охоти та своєчасного осіменіння.

4.	Штучне осіменіння кобил
Кобил осіменяють розрідженою або нерозрідженою спермою мануально (за допомогою стерильного еластичного гумового катетера, з’єднаного  з 20-мілілітровим шприцом чи скляною ампулою) або візуально (за допомогою скляного чи поліетиленого катетера та піхвового дзеркала).
Мануальне осіменіння кобил за допомогою катетера (рис. 7). Заводять  кобилу в станок або надівають на неї парувальну шлею забінтовують хвіст від кореня до половини ріпиці чистим полотняним бинтом і обмивають зовнішні статеві органи тампоном, змоченим чистою теплою водою.
Беруть  чистий стерильний катетер і шприц, обробляють їх 70% ним спиртом і 3-4 рази промивають 7%-м розчином глюкози.  Зовні  протирають катетер спиртовим тампоном. Беруть із термоса баночку з охолодженою до 2 - 4°С спермою, витримують її 30хв при кімнатній  температурі або підігрівають протягом 5- 10 хв у теплій воді при температурі 18-25°С. Перевіряють рухливість сперміїв під мікроскопом. Нерозріджена сперма допускається до осіменіння, якщо в 1 мл її міститься не менше 150 млн сперміїв, а рухливість

становить не нижче 5 балів; розріджену і збережену протягом двох діб сперму можна використовувати для осіменіння при рухливості сперміїв не менше 4 балів. Набирають у шприц сперму. Готують руки до введення у статеві шляхи — обрізають коротко нігті, миють руки теплою водою з милом, витирають насухо чистим рушником і знезаражують спиртовим тампоном.
На праву руку надівають стерильну гумову чи поліетиленову рукавицю і зволожують її 0,9 %-м розчином натрію хлориду. У праву руку беруть звужений кінець гумового катетера, затискають його між долонею і великим пальцем і вводять у піхву кобили (без піхвового дзеркала), прикриваючи вказівним пальцем отвір на кінці катетера. Знаходять отвір шийки матки, визначають ступінь її розкриття і спрямовують кінець катетера в її канал, просуваючи його лівою рукою у матку на глибину 10-15 см. Після цього помічник приєднує до вільного кінця катетера шприц (чи ампулу) зі спермою і, натискаючи на поршень, вводить її в матку. Необхідна доза сперми на одне осіменіння — 25-30 мл, кобилам ваговозних порід і тим, що недавно вижеребилися, — до 35 — 40; мінімальна доза — 20 мл.
Після осіменіння кобили катетер виймають з піхви і дезінфікують, руки миють і також дезінфікують.
Осіменіння кобил за допомогою скляних ампул. Протирають поверхню ампули зі спермою спиртовим тампоном, знімають з її загостреного кінця гумовий ковпачок і приєднують гумову трубку, з’єднану з кулями Річардсона. Знявши ковпачок з тупого кінця ампули, захоплюють її правою рукою так, щоб вказівним пальцем затулити отвір на тупому її кінці. Вводять руку з ампулою в піхву кобили (без піхвового дзеркала), знаходять шийку матки і вводять ампулу в її канал на глибину 10-12 см. Натискаючи на кулі Річардсона, вводять сперму в матку. Виймають ампулу з піхви і обробляють відповідно ампулу, трубку й руки.
Якщо користуються візуальним способом - скляним чи поліетиленовим катетером, з’єднаним з шприцом, то його вводять у шийку матки на глибину 10 — 15 см через знезаражене піхвове дзеркало.
У сезон осіменіння кобил щоденно перевіряють на наявність охоти. Осіменяють перший раз на другу добу від початку охоти і повторно через 36 - 48 год.

4.Штучне осіменіння птахів
Оснащення заняття: півні, кури, індики, гусаки, гуски, станок з сіткою для фіксації індички, електричний спермозбирач, пробірки або скляні спермозбирачі для півня, гусака, індика, скляні палички, мензурки, мікроскопи, предметні і накривні стекла, флакони з-під антибіотиків, свіжовзята сперма, полістиролові чи скляні піпетки з поліетиленовими (гумовими) кульками, шприци-напівавтомати, ватні тампони, просочені 96 %-м спиртом, 70 %-й спирт, глюкоза (фруктоза) медична безводна, натрію цитрат тризаміщений п’ятиводний, натрію хлорид, кальцію хлорид, магнію хлорид, магнію сульфат, натрій оцтовокислий, натрій фосфорнокислий двозаміщений, калію цитрат, натрію глюконат, натрій двовуглекислий, фурацилін, трилон Б, вода дистильована.
Короткі методичні вказівки. Заняття проводять дрібногруповим методом (по 4-5 студентів у групі). Обговоривши з викладачем методи взяття сперми від самців птиці, її оцінки, технологію розрідження та зберігання, способи підготовки інструментів і техніку осіменіння, конкретизувавши завдання приступають до його виконання за наведеними нижче способами.
Попередні зауваження. Методи осіменіння птахів залежать від морфологічних та фізіологічних особливостей їх статевого апарата. У самців два сім’яники і їх сперміопроводи відкриваються в клоаку, а в самок - лише один лівий яєчник і лівий яйцепровід, що також відкривається у клоаку (рис. 8).

Рис. 8. Яєчник у період активної діяльності 
(а) та схема яйцепроводу курки 
(б):1_— первинний фолікул; 2 — ростучий фолікул; 3 — фо- лікул, що овулював; 4 — лійка та 5 — початок білкової частини яйцепроводу; 6 — перешийок; 7 — матка; 8 — піхва; 9 — отвір яйцепроводу

Штучне осіменіння птахів дає змогу продовжити тривалість та підвищити ефективність використання племінних плідників і за рахунок цього поліпшити якість птахів, отримувати запліднені яйця від курей за кліткового способу їх утримання, поліпшувати збереження маточного поголів’я індичок, відхід яких внаслідок травмування при природному паруванні досягає 20 -30 %.
Взяття сперми у півня (рис. 9). З усіх відомих методів взяття сперми (з клоаки курки; за допомогою гумових спермозбирачів, відсмоктуючих приладів, штучної вагіни для селезня та гусака, електроеякуляції) найпридатнішим для півня та індика є метод ручного масажу живота.
Перед взяттям сперми у півня треба звільнити його клоаку від залишків калових мас і протерти її зовнішній отвір стерильною марлевою серветкою.
Півня ставлять на стіл і, притримуючи його лівою рукою в ділянці грудей, долонею правої руки масажують 3-4 рази протягом кількох секунд його спину від останніх шийних хребців до кореня хвоста. Коли півень почне реагувати на масаж підійманням хвоста, фіксують лівою рукою його кінцівки, беруть його під пахву і легко натискають правою рукою в каудальній частині тіла, внаслідок чого клоака випинається. Помічник у цей момент підставляє до клоаки спермоприймач і пальцями іншої руки натискає на неї з обох боків, легко масажуючи.

Це викликає ерекцію популяційного органа на вентральній стінці клоаки і еякуляцію.
Можна брати сперму і таким способом: сісти на стілець, затиснувши ноги півня колінами, і правою рукою масажувати нижню частину півня в ділянці живота, а лівою рукою - робити масаж поперекової частини його спини в напрямку хвоста.
Коли півень почне реагувати на масаж підійманням хвоста, легко погладжують задню частину його живота великим і вказівним пальцями і після ерекції стискають пальцями клоаку, збираючи сперму в спермоприймач.
Оцінюють зібрану сперму за об’ємом еякуляту та концентрацією у ньому сперміїв. Об’єм еякуляту півня коливається в межах 0,2 - 0,5 мл, концентрація сперміїв в 1 мл - 2 -3 млрд.
Взяття сперми в індика (рис. 10). Зафіксувавши індичку в овальному заглибленні станка (столика) і накривши її металевою сіткою, пускають на столик індика, який при вигляді самки збуджується і робить спробу до парування. У цей час йому треба зробити легкий обережний масаж живота в ділянці клоаки і під час виділення сперми (через 30-40 с) зібрати її в теплий стерильний спермоприймач.
Середній об’єм еякуляту в індика 0,25 - 0,4 мл, концентрація сперміїв в 1мл 2 - З млрд.

Рис. 10. Станок для взяття сперми в індика
	
Для взяття сперми у гусака фіксують у станку гуску, не накриваючи її сіткою. Далі роблять все так само, як і при взятті сперми від індика. Середній об’єм еякуляту гусака 0,1 -0,3 мл, а концентрація у ньому сперміїв 0,3 - 0,9 млрд в 1 мл.
Штучне осіменіння птахів. Птахів осіменяють розрідженою або нерозрідженою спермою за допомогою шприців-напівавтоматів, які використовують для осіменіння овець (тільки їх скорочують на 10 см і оплавляють кінець), індивідуальних полістиролових або скляних піпеток з поліетиленовою (гумовою) кулькою. Проводять цю процедуру у другій половині дня. Курок осіменяють один раз за 5 днів, гусок - один раз за 6 днів, індичок - на початку сезону 2 - 3 рази з інтервалом 1-2 дні, а потім через
кожні 10 -12 днів (при зниженні заплідненості яєць у весняно-літній період осіменіння повторюють через кожні 7 днів). Доза сперми для осіменіння курок становить 0,028 - 0,03 мл з вмістом у ній 100 - 150 млн сперміїв. Гускам вводять 0,05 мл нерозрідженої і 0,1- 0,2 мл розрідженої сперми з вмістом у ній 30-50млн активних сперміїв; індичкам -0,025 - 0,03 мл нерозрідженої або розрідженої сперми із вмістом у ній 80-100млн активних сперміїв (рис. 11).

Рис. 11 Штучне осіменіння курки

Сперму птиці можна розріджувати 2-3 рази одним із середовищ, наведених у табл. 
При штучному осіменінні курей кліткового утримання, не виймаючи курки з клітки, фіксують її лівою рукою за хвіст, а правою натискають на лівий бік живота між лобковими кістками та заднім кінцем грудної кістки. Це викликає розкривання клоаки, всередині якої, лівіше виходу прямої кишки, видно яйцепровід. Вводять кінець мікропіпетки зі спермою в яйцепровід на глибину 2-3 см. Натискання на живіт курки у цей час треба припинити.

Склад середовищ для розрідження сперми птиці, г
Реактив	Середовища	
	Лейка	Тіроде	ВНДІТІП	ВІРГЖ	
Натрію хлорид	—	0,8	—	—	
Калію хлорид	—	0,02	—	—	
Кальцію хлорид	—	0,02	—	—	
Магнію хлорид	—	0,01	—	—	
Натрій оцтовокислий	0,0676	0,1	—	—	
Натрій фосфорнокислий двоза- міщений	0,513	0,005			
Калію цитрат	0,128	—	—	—	
Натрій глютамат	1,92	—	1,67	2,8	
Фруктоза (глюкоза)	1	1	0.31	1,8	
Натрію цитрат	—	—	0,57	—	
Вода дистильована, мл	100	100	100	100	

При підлоговому утриманні курку беруть під пахву лівої руки і, притримуючи її лівою рукою за ноги, легко натискають правою рукою на живіт між лобковими кістками і грудною кліткою, у місці розміщення яйцепроводу. При цьому розкривається клоака курки. Трохи розтягнувши її пальцями лівої руки, вводять у яйцепровід кінець піпетки зі спермою на глибину 4 — 5 см і видавлюють сперму.
Штучне осіменіння індичок проводять двома способами. 1. Взявши індичку за основу крил, ставлять її на табуретку висотою 100 см і шириною 40 х 40 см. Притримуючи її однією рукою за спину, другою відводять хвостове пір’я і вивертають вказівним та великим пальцями лівої руки бічну частину клоаки так, щоб добре виступав отвір яйцепроводу. Вводять у нього кінець катетера на глибину 1 - 2 см і видавлюють сперму.
2. Помічник техніка-осіменатора, взявши індичку лівою рукою за ноги і перевернувши її головою донизу, затискує її між рукою і тулубом і, притиснувши живіт, відводить правою рукою хвостове пір’я до спини індички. Після цього технік розкриває вказівним і великим пальцями лівої руки клоаку, знаходить отвір яйцепроводу і вводить у нього катетер чи градуйовану піпетку зі спермою на глибину 4 - 5 см і впорскує сперму. Помічник при цьому повинен ослабити тиск на живіт індички.
Осіменяють індичок свіжовзятою або розрідженою спермою з рухливістю сперміїв не нижче 7 балів.
Штучне осіменіння гусок проводять свіжовзятою або розрідженою спермою. Для цього помічник фіксує гуску на спеціальному столику-станку (рис. 12), притримуючи її лівою рукою за основу крил, а правою відгинає хвоста. Технік вводить у клоаку гуски вказівний палець лівої руки в рукавиці, намацує на лівій її стінці, трохи нижче входу в сліпу кишку, отвір яйцепроводу. Вводить у нього по пальцю лівої руки піпетку зі спермою і видавлює необхідну дозу сперми.

Рис. 12 Станок для осіменіння гуски

Рецензія
	
У методичній розробці викладені сучасні  методи осіменіння корів, телиць, свиноматок, овець, кобил та різних видів сільськогосподарської птиці. 
 Методична розробка може бути використана студентами спеціальності 211 «Ветеринарна медицина» для вивчення відповідних тем, а також при проходженні навчальної практики з робочої професії «Оператор штучного осіменіння сільськогосподарських тварин та птиці».

Викладач 
вищої категорії методист                             С.М.Присяжнюк

Використана література

1.	Андрієвський В.Я., Смирнов І.В.Ветеринарне акушерство, гінекологія і штучне осіменіння – Ю. Вища школа, 1971-418с.
2.	Інструкції зі штучного осіменіння свиней К.: Аграрна наука, 2003. – 55с.
3.	Карташов  І.І. Шарапа Г.С. Штучне осіменіння сільськогосподарських тварин з основами акушерства. – К.:Вища школа, 1989. – 304с.
4.	Яблонський В.А.,Практичне акушерство, гінекологія та штучне осіменіння сільськогосподарських тварин. К.: Урожай, 1995. -286с.
5.	Інструкції зі штучного осіменіння корів і телиць К.: Аграрна наука, 2003. – 60с.
6.	Інструкції зі штучного осіменіння овець К.: Аграрна наука, 2003. – 70с.
7.	Інструкції зі штучного осіменіння кобил К.: Аграрна наука, 2003. – 80с.