МІНІСТЕРСТВО  ОСВІТИ І НАУКИ  УКРАЇНИ  
МИГІЙСЬКИЙ КОЛЕДЖ 
МИКОЛАЇВСЬКОГО НАЦІОНАЛЬНОГО АГРАРНОГО УНІВЕРСИТЕТУ

Методична розробка на тему:
«Методи осіменіння свиноматок»

Мигія   2016

Укладач	Недзельська О.Б. викладач першої категорії Мигійського коледжу Миколаївського НАУ

	
Рецензент:	Присяжнюк С.М., викладач  вищої категорії -методист    Мигійського коледжу Миколаївського НАУ	

 Методичні вказівки розроблені з урахуванням  Закону України «Про  племінну справу  у тваринництві» та згідно інструкції зі штучного осіменіння  свиней  і інструкції з ведення племінного обліку у свинарстві. Методичні вказівки допоможуть студентам  оволодіти на сучасному рівні питаннями  організації відтворення поголівя свиней, застосовувати передові технології ведення свинарства.   

Розглянуто цикловою комісією
ветеринарних дисциплін
Протокол № ____від______ _2016 р.
Голова циклової комісії 
________________С.М Присяжнюк

План

1.  Фізіологічні основи штучного осіменіння свиней.
2.  Виявлення свиноматок в охоті та строки осіменіння їх.
3. Методи штучного осіменіння свиней.
4. Техніка штучного осіменіння свиноматок.
5. Діагностика поросності.
6. Вимоги до обліку роботи племпідприємств і пунктів  штучного осіменіння та їх звітності.

1.	Фізіологічні основи штучного осіменіння свиней.
Статевий цикл  свиноматок поділяється на стадії статевої активності та статевого спокою. Стадія статевої  активності включає  про еструс (перед тічка), еструс (тічка й охота),  пост еструс (перехідний період) та діеструс (статевий  спокій).
	У свиноматок статева  функція має чітко виражену циклічність. Тривалість статевого циклу у свиноматок у більшості випадків становить 18-21 добу.
	Проеструс (перед тічка) у свиней настає на 18-19 добу статевого циклу і триває в середньому 2 доби. Проте маються суттєві індивідуальні та вікові відмінності у цей період у статевих  органах, особливо в яєчниках, виникають  помітні зміни: збільшення  в розмірах  і дозрівання фолікулів,  випинання їх над  поверхністю яєчників. Перед тічка  непомітно  переходить у фазу тічки.
	Еструс (тічка й охота) статева тічка й охота у свиней  тривають 3-4 доби, інколи  більше. У цей період свиноматки проявляють неспокій, стрибають на інших, прагнуть до кнура, але не допускають його садки. У них знижується позив до корму, своєрідним стає «хрюкання». У свиноматок відмічається  почервоніння та припухлість статевих губ (петлі). Статева охота починається приблизно через 24-48год. після прояви перших ознак тічки і триває в середньому 48год. у цей період свиноматка спокійно (нерухомо) стоїть і  допускає садку кнура.
	Кім рефлексу нерухомості, у свиноматок у стані охоти зберігається й інші ознаки, характерні для тічки. У свиноматок після відлучення поросят охота наступає  в основному на 4-7 добу. Початок охоти  в основному припадає на вечірні та нічні часи, зокрема від 18 до 3-ї години. Овуляція у більшості свиноматок відбувається через 24-30 год. від початку охоти і проходить синхронно протягом 2-3год., спостерігається відхилення до 8-12 год.
	Після овуляції яйцеклітини попадають  у воронкоподібне розширення яйцепроводів  і запліднювальну  здатність зберігають у межах 6-8год. Тривалість життя сперміїв у статевих шляхах свиноматок становить 12-15год. і більше.
Після овуляції яйцеклітини попадають у воронкоподібне розширення яйцепроводів і запліднювальну здатність зберігають у межах 6-8 год. Тривалість життя сперміїв у статевих шляхах свиноматок становить в основному 12-15 год. і більше.
Постеструс перехідний період між стадією статевої активності та статевого спокою.  Протягом цього періоду набряковість  та покрасніння   петлі зникають, вона зменшується в  розмірі. Слизова статевих шляхів стає блідою та   сухою. Тварини стають спокійними., у них зникає  реакція на кнура та спроби вистрибувати на інших маток.  Тривалість  - цього періоду становить від 1 до 7 діб.
Стадія дієструса (статевого спокою) - триває, як правило, у середньому 9 діб. У цей період тварина спокійна, зовнішні статеві органи блідорожеві.
2.	Виявлення свиноматок в охоті та строки осіменіння їх.
Серед багатьох способів виявлення охоти у свиноматок найпоширенішими є рефлексологічний. Суть його полягає а тому, що статеве збудження свиноматок визначають за зовнішніми ознаками, а рефлекс нерухомості за допомогою  кнура-пробника.  3 цією  метою кнура-пробника, проганяють проходом уздовж стиків з індивідуальним та груповим утриманням свиноматок, і спостерігають за їхньою поведінкою. Тих, що перебувають у стані статевого збудження, випускають у прохід до кнура. . Свиноматок зі встановленим рефлексом нерухомості мітить аніліновими фарбами та розміщують в індивідуальні станки для штучного осіменіння.
Використовують кнурів-пробників І раз у 2 - 3дні по 35 - 45 хв. уранці та ввечері при дворазовому виявленні свиноматок в охоті При більш частому .і тривалому використанні кнури втрачають жвавість, що  призводить до неточного виявлення свиноматок в охоті.  Особливо ретельно необхідно виявити  охоту в самок у період від-14-ї до 30-ї доби після осіменіння. Щоб не спричинити гальмування статевих рефлексів, кнурів - пробників допускають до природного парування один раз на тиждень. Використовують їх протягом 6-7 місяців, після чого, вибраковують. Поповнюють кнурів-пробників молодими, кнурцями, жвавими, з сильним урівноваженим типом нервової системі.
Виявляють свиноматок. в охоті в основному один раз на добу уранці. У цьому разі перше осіменіння проводять після обіду  або ввечері цього самого дня, а друге уранці наступного. Такий  режим роботи. найбільш раціональний,. оскільки економиться робочий час і одне з осіменінь завдяки збігається з інтервалом часу, протягом  якого відбувається овуляція. У господарствах, де техніки із штучного осіменіння мають  великий досвід роботи при  одноразовому виявленні маток в охоті (уранці) дозволяєтеся одноразове осіменіння в цей самий день о 18 -19 год.
Якщо свиноматок  в охоті виявляють двічі на день. (уранці і ввечері), то перший раз їх осіменяють через 12год, після  встановлення охоти, а другий. - через такий самий проміжок часу після першого осіменіння.

3.	Методи штучного осіменіння свиней.
 Осіменіння свиноматок проводять двома способами: фракційним і нефракційним. У першому разі сперму в статеві шляхи вводять пофракційно: спочатку 35 - 40мл розбавленої і сперми, а потім 70-80мл глюкозо – сольового заповнювача  (в І л дистильованої  води розчиняють 30г медичної глюкози і 4,5г хлористого натрію), При цьому в одній дозі повинно бути не менше 1,75 - 2,0 млрд спермії з прямолінійно поступальним  рухом.
Для осіменіння свиноматок нефракційним способом сперму попередньо розбавляють з таким розрахунком, щоб в одній дозі об’ємом  100мл містилось 3-5 млрд сперміїв. При ньому методі осіменінні свиноматкам вводять розбавлену сперму в один прийом шляхом натискання - рукою на флакон приладу ПОС-5 або УКП-1 без застосування трійника,
Для осіменіння  свиноматок фракційним способом. користуються: поліетиленовим приладом УКП-1 універсальним зондом УЗК-5, які в разі необхідності можна застосовувати для осіменіння свиноматок нефракційним способом. Прилад .ПОС-5 використовується тільки для нефракційного способу .
Перед осіменінням свиноматок тим чи .:іншим способом сперму підігрівають у водяній бані при температурі. 35 - 39°С і обов'язково  перевіряють  рухливість  сперміїв.  Дозволяється осіменяти спермою з рухливістю те менше 60%.

4.	Техніка штучного осіменіння свиноматок.
Осіменяю свиноматок в індивідуальних станках. Перед осіменінням  проводять  туалет  зовнішніх  статевих  органів розчином фурациліну 1 :5000
Техніка осіменіння самок приладом УКП-1 Така (рис. 1)
	Рис. і. Універсальний
комплексний прилад УКП-1:
1 - катетер;
2 - головка катетера;
3 - муфта катетера;
4 - корпус трійника;
5 - канал в корпусі, : з'єднується при
допомозі муфти з ' каналом катетера;
6 - різьба в середині корпусу;
7 - флакон на 100мл;
8 - отвір у клапанній парі;
9 – корпус клапана;
10 - клапан.

Для штучного осіменіння свиноматок фракційним методом прилад збирають за варіантом А. Один, із флаконів   заповнюють розбавленою спермою в кількості 35-40 мл, де повинно бути 2млрд прямолінійно - рухливих сперміїв, а другий розбавником (заповнювачем) 70-80 мл. Як заповнювач необхідно використовувати глюкозо-сольовий розчин. Потім до корпусу приладу приєднують заповнені флакони та стерильний катетер.
Після введення катетера в статеві шляхи свиноматки прилад повертають так, щоб флакон зі спермою зайняв верхнє положення. При натисканні на верхній поліетиленовий флакон 7 клапан 10 відкриває отвір у клапанній парі 8, і сперма надходить через канал 5 у катетер 7. Одночасно під тиском рідини клапан 10  перекриває канал, який веде до флакона із заповнювачем, що припиняє   надходження  в   нього   сперми.   Увівши   потрібну кількість розбавленої сперми і не займаючи катетера із статевих шляхів свиноматки,  прилад  обережно  повертають  навколо поздовжньої осі катетера-та 180°.- У цьому разі флакон із наповнювачем займає верхнє положення, а порожній нижнє. При натисканні на флакон із заповнювачем останній у кількості 70-80мл надходить у-катетер 7. Зачекавши 15 - 20 с, катетер обережно виймають із статевих шляхів свиноматки. Сперму і заповнювач потрібно вводити повільно, попередньо підігрітими до 30- 35°С. При осіменінні наступної свиноматки використаний  катетер  замінюють на стерильний.
Потрібно мати на увазі, що під час осіменіння шийка матки   може  закриватись. У цей   час  технік   не  повинен збільшувати тиск на флакони, а спокійно зачекати. Невдовзі шийка  матки - відкриється, і  сперма або  заповнювач буде надходити в матку:
У цьому разі прилад можна використовувати і. для осіменіння свиноматок нефракційним методом, попередньо заповнюючи флакони розбавленою спермо. У цьому випадку після осіменіння . кожної свиноматки заміна катетера обов'язкова.
Застосовуючи тільки нефракційний метод, прилад збирають за варіантом Б, використовуючи. Г-подібну муфту з клапаном, яку розміщують між катетером та флаконом. Вона дає змогу розміщувати флакон зі спермою у вертикальне верхнє положення та забезпечувати зручність у роботі оператора.
При нефракційному способі осіменіння всі операції з приладом виконують аналогічно, але флакони заповнюють попередньо розбавленою  спермою. Розрахунок однієї спермодози по 1мл на. 1 кг живої маси свиноматки (але не більше 150мл) та 3-5млрд прямолінійно - рухливих сперміїв.
Свиноматок, яких осіменяли витримують в індивідуальних станках не менше двох діб 

5.	Діагностика поросності.
Для діагностики  поросності використовують етнічні, ендокринні та ультразвукові методи,
Клінічні: 
•	метод, самця-пробника необхідно застосовувати  з 15-го дня після осіменіння свиноматок. З цією метою один раз не день проводять контакт  свиноматок  з  кнуром-пробником, прогулюючи йото біля кліток, де вони утримуються;
•	метод огляду проводиться, в другій половині поросності. У поросних   тварин   відзначають краще, поїдання   корму, підвищення  вгодованості зміну форми, черева, набрякання пакета молочних залоз.
Ендокринний  метод (метод гормональної провокації)  грунтується  на введенні препарату, який мас в своєму складі ,5 мг тестостерону кантату і 2 мг естрадіолу валеріанту, на 17-19-й день після осіменіння. У результаті незапліднені свиноматки. приходять в охоту протягом 1 - 10 днів. У поросних маток реакція на введення препаратів відсутня.
Ультразвуковий, метод, найбільш ефективний.. На приладах можна візуалізувати матку та її вміст на ранній стадії   поросності. Дослідження проводять з 16 - І 7-ї доби після осіменіння, коли виявляються ембріональні міхури, а на 19-21 добу ембріони, що гарантує   100%-ву   точність . діагностики,  поросності. і неплідності.
При масових, дослідженнях на виробництві краще проводити діагностику вагітності після. 24 - 25 дня поросності (осіменіння).

6. Вимоги до обліку роботи племпідприємств і пунктів  штучного осіменіння та їх звітності.
.   Не   племпідприємствах   та   пунктах   штучного осіменіння свиней, які утримують кнурів-плідників, необхідно вести такі документи:
•	журнал обліку спермопродукції кнурів;
•	ордери на відправку сперми кнурів; 
•	графік доставки сперми кнурів-плідників на пункти штучною осіменіння свиней;
форми оперативного обліку про виконання плану штучного осіменіння самок та одержання приплоду поросят, а також результатів  використання сперми кнурів;
•	договори між племпідприємством, суб'єктами племінної справи у.. тваринництві,  які утримують кнурів-плідників та отримують від них сперму про проведення штучного осіменіння свиноматок  з    господарствами,    фермерами,    приватними господарствами;
•	книгу обліку заявок на спермопродукцію;
•	книгу руху поголів’я тварин;
•	книгу обліку витрачання кормів;
•	інвентаризаційний список  апаратури, обладнання, посуду, реактивів та матеріалів. 
 Спеціалісти племпідприємства разом спеціалістами господарства та пункту  штучного  осіменіння тварин складають відомість закріплення свиноматок за кнурами - плідниками на майбутню парувальну кампанію, на основі якої технік  повинен штучно осіменяти маток спермою запланованих кнурів – плідників:  зміна плану закріплення осіменіння проводиться тільки з дозволу зоотехніка господарства.
У відповідності до затвердженого плану племінної роботи за укладеними угодами племпідприємство відпускає сперму  із заявками господарств.
Технік щоденно при закінченні роботи заповнює журнал штучного осіменіння свиней. У журналі записують усіх виявлених в охоті свиноматок та використання сперми для осіменіння, а також результати обстеження на поросність і опороси за встановленими формами.
На пунктах здійснюється суворий індивідуальний облік тварин за системою індивідуальних (інвентарних) номерів, пластмасових бирок, карток та контейнерів для зберігання їх, які заводять з початку виробничого використання самки, і вони супроводжують її до бракування.
	Проводять щоденний облік заплідненості самок (за відсутності охоти протягом 32 днів після осіменіння та даними опоросу) і аналізу причини перегулу.
Ордери на відправку сперми кнура заповнюють у двох примірниках , які відправляють  у господарство чи сільську (селищну) раду, що мають пункт згідно з графіком. На зворотному боці відправлених техніку  ордерів технік господарства записує про проведене осіменіння свиноматок з перевіркою якості одержаної сперми. Один примірник залишає на пункті, а другий повертає на племпідприємство.
	По закінченню календарного року господарства подають до управління сільського господарства, племпідприємств остаточний звіт з пояснювальною запискою, у якій зазначають якість працюючих на пунктах плідників, ступінь їх використання,  повторюваність осіменіння та інші показники, які характеризують роботу пунктів.
	Результати штучного осіменіння  (заплідненість маток) комісійно перевіряють по закінчені опоросів на підставі первинної документації, яка ведеться на пунктах.
	В акті повинно бути  зазначено поголів’я самок (із зазначенням їхньої породи), яких осіменили штучно, до початку опоросу, причини вибуття з часу осіменіння до початку опоросу, число самок, які абортували та перегуляли.
	Проблеми відтворювальної функції свиноматок та кнурів-плідників виникають унаслідок порушення умов повноцінної годівлі та утримання, режиму статевого використання, правил штучного осіменіння та недотримання інших зооветеринарних вимог.
	Для усунення наслідків цих причин та прийняття відповідних заходів існує багато методів з відновлення, стимуляції та синхронізації статевої функції, із застосуванням  вітамінних препаратів, гонадотропинів та простогландинів,  використання яких проводиться з обов’язковим узгодженням та безпосередньою участю спеціалістів  зоотехнії та ветеринарної медицини.

Рецензія
	
У методичній розробці викладені сучасні  методи осіменіння свиноматок, виявлення їх в охоті та діагностика поросності, а також  вимоги до обліку роботи племпідприємств і пунктів штучного осіменіння та їх звітності.
 Методична розробка може бути використана студентами спеціальності 5.11010101 «Ветеринарна медицина» для вивчення відповідних тем.  

Викладач 
вищої категорії                                                       С.М.Присяжнюк

Використана література

1.	Андрієвський В.Я., Смирнов І.В.Ветеринарне акушерство, гінекологія і штучне осіменіння – Ю. Вища школа, 1971-418с.
2.	Інструкції зі штучного осіменіння свиней К.: Аграрна наука, 2003. – 55с.
3.	Карташов  І.І. Шарапа Г.С. Штучне осіменіння сільськогосподарських тварин з основами акушерства. – К.:Вища школа, 1989. – 304с.
4.	Никитин В.Я., Миролюбов М.Г. и др.. Практикум по акушерству, гинекологии и биотехника размножения жівотних. М.: Колос, 2003 – 207с.
5.	Яблонський В.А.,Практичне акушерство, гінекологія та штучне осіменіння сільськогосподарських тварин. К.: Урожай, 1995. -286с.